Розглянуто культурософську та художню концепцію видання, яке стояло біля витоків української модерністської літературної критики. Доведено, що на сторінках "Бжоли" послідовно розроблялася філософсько-естетична проблематика, типова для модерністських видань початку XX століття. Автори журналу неодноразово торкалися питання взаємозв'язку індивідуальності й суспільства, вождя і юрби, намагалися з'ясувати суть модернізму у філософії і літературі, зверталися до філософії Ф. Ніцше і його попередників, аналізували характер новочасного індивідуалізму, проблему вибору і свободи як у загальнофілософському, так і в творчому вимірі.